The Project Gutenberg eBook of Uuden pirtin hyppijäiset: Yksinäytöksinen kansannäytelmä

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

Title: Uuden pirtin hyppijäiset: Yksinäytöksinen kansannäytelmä

Author: Gustaf von Numers

Release date: September 18, 2017 [eBook #55572]

Most recently updated: October 23, 2024

Language: Finnish

Other information and formats: www.gutenberg.org/ebooks/55572

Credits: E-text prepared by Tapio Riikonen

*** START OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK UUDEN PIRTIN HYPPIJÄISET: YKSINÄYTÖKSINEN KANSANNÄYTELMÄ ***

UUDEN PIRTIN HYPPIJÄISET

Yksinäytöksinen kansannäytelmä

Kirj.

GUSTAF VON NUMERS

Kuopiossa, U. W. Telén & co, 1907.

O-Y. Kuopion Uusi Kirjapaino.

HENKILÖT:

Sakki, rikas torppari, vanhapoika. Franssi, edellisen sisarenpoika. Esa, Sakin renki. Tilta, sakin piika. Lautamies. Eräs pelimanni. Eräs renki.

Nuorta talonpoikaiskansaa.

Sakin torpan pihamaa, Vanha pirtti oikealla. Äsken salvettu uusi pirtti vasemmalla. Aita ja veräjä maantietä vastaan perällä. Takana maisema. Vasemmalla ramppiin päin tarhan aituus veräjineen.

Lauantai-ilta keskikesällä.

Esa (Kiinnittää uuden pirtin lukkoa) (Laulaa:) Ei nyt enää, ei nyt enä kesää marjat auta…

Tilta (Tulee vanhasta pirtistä kiulu kädessä. Menee tarhaan ja alkaa siellä lypsää. Näyttää olevan pahalla hatulla. Esa vilkasee vähän vinoon taaksensa ja jatkaa laulamistaan korkeammalla äänellä.)

Esa. "Minun kultani rakkaus on ruostunut, kuin rauta."

Tilta (tyrkkäsee lehmää). Seis' hiljaa siin' senki mööpeli.

(Hetki äänettömyyttä.)

Esa (laulaa vielä kovemmasti kiusoittaakseen.)

Voi sinun hitto ko harmittaa

Ko kultani hallaa muita —

Sydäntäni mun viileksii

Ja pitkin lapaluita. —

Tilta (tiuskasee). Pir suus kii, ain su' täytyy ronist!

Esa (käänteleikse) Ohoh!

Tilta. Jaa-ah! eks ol minnuu enne nähny? Lait sää lukk paikallas vaa — et se joskus reelaaki tulis! —

Esa. Vai niin — kuuluk se sull. — Niin! kyll mää ymmärä.

Tilta. Älä tee ittees viisaammaks, ko olet.

Esa. Nääks vaa! Kyll kai sää haurot niit kultamunniis taas. Onk kaupat jo tehty klaariks tuall sisäll, kosk sää nii maffeeki jo olet?

Tilta. Ol vai! — sanon mää —

Esa. Sanoks sää? — Luuleks jo olevas ämmän täss taloss? — Oll vaa mu pualestani, mutt em mää koskaa su trengikses ruppee.

Tilta (vähemmän kiivaasti.) Huamispäivän mää täält lähre vissii, jos et sää lakkaa noist jutuistas. — — (Mielistelevästi.) Tulleek se valmiiks tänäp ehtoosti — se pirtti!

Esa (On vaiti.)

Tilta. Kuulitko sää, mitä mää sanoi?

Esa (Nyrpeästi.) E! —

Tilta. Tuleek se valmiiks tänäp ehtoosti?

Esa. Mistäs mää se tiärä. —

Tilta. Eipä siit enää muut puutu, ko lukku. —

Esa. Vai nii — sitt sää se itt tiärät paremmi. —

Tilta. Kröötti!

Esa. Rahamorsei!

Tilta (Ärtyneenä). Kuuluuk se sull? (Sävyisämmin) Tieräks mis tänäp ehtoosti hypätää? —

Esa. Lehtimäess. —

Tilta. Kuka siäll pellaa?

Esa. Eiks mahr Antti. —

Tilta. Tuleks sää?

Esa. Mää anna palttuu tanssin.

Tilta. Mutta mää mene — mää.

Esa. Taitaa olla parast, et menet, nii kavva — ko pääset.

Tilta (kiivastuen). Pääse!

Esa. Ni — sillai mää meinaa ett sää pia saat istuu penki pääs — tua kanss (viittaa hyvin ylenkatseellisesti vanhaan pirttiin päin.)

Tilta. Jos et sää jo lakkaa — niin em mää enään koskaan katto su päälläs.

Esa. Se o keveesti sanottu — ko et sää must ennää mittää pir (sylkäsee). Hyi! ja tommose vanha äjjärahju kanss.

Tilta (pyyhkäsee esiliinalla silmiään). Kyll mää se tiärä ett sää tahrot mu tehr lauluks koko pitäjäll, — mutt se o vale — vale sanon mää — ja sull o järkee vähemmä pääsäs, ko kärväsell.

Esa (vähän tunteellisesti). Hm — häll on rahhaa ja mää ole vaa semmone köyhä trenki. — Mutt kyll se kaikki tietää, ketä sä meinaat. —

Tilta. Älä sa koskaa (nauraa) stää luul, ett mää sinnuu meinaisi —.

Esa. Nii, nii kyll mää se tiärä, ett se siks ny o muuttunu. — —

Tilta (kiekaillen.) No pan se ny sitt miälees. — Mutt sää olet semmone jörri, joho ei mikkää kose. —

Esa (huokaa.) Kyll se vaa kossee — (lopettaa työnsä ja sulkee oven.) Kas nii ny mä tykkää, ett se o valmis —

Tilta (nousee, käy Esan luokse ja kurkistaa hänen olkansa yli tupaan.) Mutt se onki oikee korree pirtti. —

Esa (ärtyisästi.) Sää kai se parhai tiärät, mitä vaste hä se rakentanu o.

Tilta. Mist mää se tiärä, paremmi ko sääkää.

Esa (ivallisesti.) Kai hä (osoittaa vanhaan pirttiin päin) se sull sanonu o. —

Tilta. Kui hä stää mull sanos, paremmi ko sull kaa.

Esa. Eiks mahr!

Tilta (ärtyneenä.) Nii — eiks mahr!

Esa. Stää mä juur meinasi.

Tilta. Soh — lakkaa ny joh!

Esa (kurkistaa pirttiin.) Kyll tommone pirtti sentää olis hyvä olemass!

Tilta. Mitä sää sill sitt tekisit?

Esa (panee käsivartensa hänen vyötäistensä ympäri.) Panisi su sänky' lairall lapsii lullaamaa.

Tilta. Älä siin — senki rehju! Mutt mihe maailmasee hä tua pirtti tarttee!

Esa. Mää luule, ett siit tullee semmone riaskameijeri, ko lukkarill'ki o. —

Tilta. Jos hä vaa ruppee tääll jottai uutt toimee, ni jätäm mää häne palvelukses — ei mutt tieräks, mitä mää luule — —

Esa (epäluuloisesti.) Nii, nii kyll mää se tiärä, ett hä se sull sanono o, vaikk sää olet siin nii olevanas.

Tilta. Oleks vai — taikk mää flättää — (veitikkamaisesti.) Ei tiäräks — kaupunkiherroille hä se o meinannu suveks, ett he sais siin assuu.

Esa (kiivaasti.) Mutt' ei!

Tilta. Ai, mutt se olis hauskaa!

Esa. Mutt ei! sanon mää.

Tilta (kiusoittavasti.) Mutt nääks, ko tekkee nii kumminki.

Esa. Jos vaa joku kaupunkiherra tullee tänn — nii varokoo silmäkulmiis.

Tilta (nauraa.) Eipäs vaa — siilo mää saisi käyttää tilaisuutt. —

Esa (synkkänä.) Kyll mää niitte kaupunkilaiste konstit tunne.

Tilta. Mää luulle, ett ne o flikkai kanss siäll hyvi hauskoi.

Esa. Em mää pir sust ennää vällii lainkaa, kosk sää tommoisii puhut — kui mont friiarii sull oikee pittää oll'?

Tilta (kiekaillen.) Niin mont, ko mää vaa saa. — Ei se ol huonoa, joll o jo esliina täynn ja viäll voi ottaa lissää, kene hä tahtoo.

Esa (huokaa.) Kyll mää se huomaa, ett se o sillail, ett sää olet tua vanha tottunki raha tähre.

Tilta. Sitt sää voit tull friijaamaa leskee, ko hä o tullu rikkaaks.

Esa. Oh! ei tommone vanha pukki koskaa kuol. — Ei mutt lakkaa ny jo puhumast tommosii — se tiäräks tekkee mull nii pahhaa.

Tilta (häijysti.) Hah-hah-hah, älä tee ittees nii vissiks asias pääll — raha o rahhaa ja ihmise täytyy kattoo ettees nii kauva, ko o nuari.

Esa. Luuleks, ettem mää sitt on — nee löytäs.

Tilta. Mist sää se ottasit — köyhä sää olet, ninko kirko rotta ja köyhäks myös jäät, joka et koskaa ämmääs voi ruokkii, mutt nääks mää tahro oloni paremmaks — mää.

Esa. Niin — kyll mää se ny huomaa, ett sää koitat ettees kattoo — mutt (sylkäsee vanhaan pirttiin päin) tommose paha, vanha, märäntynnee äjjärahju kanss — hyi ilkeet — se o juur, ett ottaa vanha tontu raha erest. —

Tilta (lyö häntä korvalle.) Kas nii, ny se o loppu tämä juttu — sanon mää. —

Esa. Ai! — (hellästi.) San ni minull Tilta oikee tott, millai asiat o tee välissänne — sill em mää tair tätä kavvempaa kärsii.

Tilta (nostaa kätensä.) Tahroks viäl. —

(Joukko nuorta väkeä tulee maantiellä viikatteet ja eväskontit selässä. He pysähtyvät ulkopuolelle aitaa).

1:nen renki. Nääks noit, ko tappelee lavvantaiehtoosti.

1:nen tyttö. Menkää ny esti pappilaa, niin se kattoo sitt paremmi ulloos ihmisill, ko kulkee maantiäll. —

2:nen renki. Kyll vähä Tilta vihhiill mennee torppari trenki kanss, ko hä kyll vois saar vaikk tua rikkaa Sakinki. —

Tilta. Nii — se tähre mää — täss juur anna häll ympärs korvii, — ko hä käy kyläst kyllää kreetuumass minust — senki roikale. —

2:nen renki. Eik se ol tott sitt?

Tilta (ynseästi.) Enks mahtas saar sinunki, jos vaa tahtosi.

2:nen renki. Nii, kyll mää se tiärä, ett kaikki flikat mu perässäni karraa.

Kaikki tytöt. Muttei yksikää!

1:nen tyttö. Älä sää tee hänt ylpeemmäks, ko hä o. —

2:nen renki. Mull o flikkoi jo niin tarpeeks, ett em mää ennää pir usseemmall vällii tänäp ehtoosti ja tuako viäl hakkaaki. — Mutt katto sää ettees Esa, ettes viime jouru puhemiäheks täss taloss.

1:nen renki. Pir vaa vaari, Esa, ettei pukki pääs kaalimaahaa. —

(Naurua.)

Tilta. Olkaa ny jo kaikki vai. — Jokoss isoll niitull kaikki heinä jo tehty?

1:nen renki. Ei, kyll se viäl viikko kestää, mutt mee täyty tuli kyllää, ett saamme tänäp ehtoosti hypät ja sitt huamen kirkkoo pappiiki vähä kattomaa. — Ja sää Esa olet, näämä, saann klasitki valmiiks sitt tuostaise.

Esa. Kyll se ny mu puolestani pitäs olemaa valmis.

2:nen renki. Ettekö te nytt tiär sannoo, mihe tarkotuksee hä tua pirtti meinaa.

Esa. Emme tiär paremi, ko tekkää.

1:nen tyttö. Eiks hä stää ol teill sanonu sitt.

Esa. Ei, — hän meinaa kai, ett mitä se meill kuuluu.

2:nen tyttö. Hä o vissii hyvi ilkee — Jestapoo — mitä vanha äjjä ny sitt tekkee uurell pirtill (nauraa.)

1:nen renki. Eks ymmärr, ett hä kai meinaa menn naimaa.

Tilta. Mää luule, ett sin tullee joku herra kaupungist suveks. —

Esa (kiivaasti.) Ei, mutt mää sano, ett siit tullee riaska-meijeri.

Tilta. Ei, kyll se o vaa kaupunki-herroi vaste. —

2:nen renki. Te olette näämä, yhtviisaat kumpiki — Mutt mää se tiärä kaikkei paremi — hä ruppee siin myymää olut ja viinaa meill, ko me tulemme isolt niitult. —

3:mas renki. Sitt sää Esa saat olla yht päät piäness.

1:nen renki. Ja Tilta o se ko myy.

Tilta. Äläs luul! — Meinaatteko hypät tänäp ehtoosti?

3:mas tyttö. Jos sää olet niin hyvvää pratsii vanha Saki kanss, ni men sää Tilta kysymää, jos me saamme hypät tääll.

1:nen renki. Niin juur — uures pirtiss. —

Tilta. Kyll — orottakaa te stää vaa!

2:nen renki. Niin, me saamme hypät sitt ain häihii saakk. —

3:mas renki. Siks, ko Esa pääsee puhemiäheks! (nauraa.)

Tilta. Kyll vaa, — puhemiäheks hä vissi pääsee, sitt ko aika vaa kerra tullee, — kaikkei valleittes palkaks. — Emmeko sais hypät teill Majja?

1:nen tyttö. Kyll mää luule, ett saa —

2:nen renki. Eiks mahtas saar vähä kattoo sinn pirttii sisäll. —

(Avaa veräjän ja käy kurkistamaan uuden piriin ovesta sisään.

Koko seurue tulee jälestä ja portailla syntyy tungos.)

2:nen tyttö (kurkistaa rengin olkapään yli sisään.) Mutt mihe merkillissee se mahtaa tota pirttii meinat?

3;mas tyttö (Tiltalle.) Em mää sunkaa viittis oll täss taloss, tiätämätt mihe hä se tarttee — sää olet huano, Tilta, konnes sää siit ol tietoo saanu. —

Tilta. Orottakaas vaa, ko hä tullee ulloos, ni teill tullee kiiru.

3:mas tyttö. Eik stää ny eres kattookaa sais. —

1:nen renki. Kyll se vissii o asuttavaks meinattu, kosk siin o piisiki.

3:mas renki. Se pääll saat oll vissi —

(Kaikki tunkeuvat kurkistaen toistensa olkapäitten yli.)

2:nen renki. Majja! mennääs sisäll hyppäämää!

1:nen tyttö. Em mää sunkaa uskall.

(Renki raastaa hänet sisälle ja alkavat siellä tanssia — kaikki muut seuraavat jälessä. Laulaen ja nauraen tanssitaan tuvassa.)

Esa. Mutt kyll tee ottaa piru, jos äjjää tullee ulloos!

Sakki (tulee vanhasta pirtistä, seisoo hetken aikaa portailla katsellen nuorten melua. Lyö vihdoin kovasti sauvallaan lattiaan.) Äh! Pääsetteko ulloos siält. — — Mitä teette te siäll? kirotut penikat — Jaa-ah — korjakkaa luunne vaa siält koht. —

(Nuoriso rientää ulos veräjästä, jonka ukko sitte sulkee heidän jälkeensä.) (Esalle ja Tiltalle.)

Kuka teill o antanu luva vettää tänn koko kylä karjaa — häh? —

Esa. Ei se mee vikame ollu.

Tilta (tiuskasee.) Ei sunkaa se siit se pahemmaks tullu. —

Sakki. Oleks jo lypsäny?

Tilta (tiuskasee.) Ei lehmät ol viäl kotiikaa tullu — muutko yks.

(Ottaa kiulun ja menee kiivaasti vanhaan pirttiin.)

Sakki (herittää sauvallaaan maantielle-päin.) Älkää vanrakko tänn. — Te olette vissii tänä vuann taas unhottann, miss raja käy isoll niitull, viime niititte mu osaltani kolm krinnii. —

1:nen renki. Ja tänä vuonn otimme kuus ja siähee viäl yhre, niin se tekkee seittämä.

1:nen tyttö (ivallisesti.) Me piti vaa kysymää, jos me olisimme saanu hypät tääll ehtoosti — uuress pirtiss.

Sakki. Häh! luuleks sää, ett se o tehty hyppyi vaste?

1:nen tyttö. Nii — me luulimme sillai!

2:nen tyttö (teeskennellen.) Iisakki o naima-ijäs viäl ja häll o rahhaa.

Sakki. Mutt hä o ollu nii viisas, ettei ol antanu flikkai niit kynnii itteltäs. —

3:mas tyttö. Mut ihmiset sannoo, ett te meinaatte viäll menn naimaa. —

Sakki (nauraa.) Sannook ne! — No sillo saatte sitt hypät tääll ja viinaa kanss, nii ett pirtti o väärippuali.

3:mas tyttö. Ouks tua häätupa — tua?

Sakki. Kuuluuk se sull. — Menkää ny jo vaa kottii puuroll, ett vanha väkiki saa yölevo.

Rengit ja tytöt. Hyvästi — hyvästi — kyll me sitt tulemme, ko käsketää. — — — Joko huamenn krykkypaali? — — — Laittakaa vaa viinaa kottii nii paljo, ko mera jaksaa vettää, ett saaraa aika laill juar — — — mutt jättäkää pieni märkä ristiäisiks kanss — hyvästi, hyvästi (menevät nauraen.)

Esa (puoli-ääneen.) Ja maahaspanijaisiks jah. —

Sakki. Ja maahaspaniaisiks — nii. — Ah! älä luul, ett mää nii pia kuale — — — onk sull ovi valmis joh — häh? — jassoo — men ny sitt hakkaamaa hakoi. —

Esa (mutisee.) Parempi olis, ett ajattelisit hakko levittämist ettees tiäll — ko se ett naimist.

Sakki. Pir suus kii. —

(Menee vanhaan pirttiin.)

Esa. Kirottu äjjärahju — ny ne o yhres taas tuall sisäll ja valla se tähre, ett häll o rahhaa — mu tekiss miäll polttaa tua uure pirti ja kaikki krontmänttinäs (menee hakkaamaan hakoja.) Mitä ne ny taas mahtaa siäll keskustell — (hiipii ikkunan alle.) Voi, voi, ko tämä o surkeet — (tulee huokaillen takaisin.) Rahhaa — rahhaa — nii — nii — nii — (hakkaa hakoja.)

Franssi (laulaa ja räyhää ulkopuolella.)

"Jos on nätti neitonen, niin kyll on potra poikanen — Lal-la-la-lal-laaaa, lal-la-la-lal-laa."

(Tulee jotenkin päihtyneenä. Hän on puettuna oikean talonpoikaiskeikarin tavoin, viinapullo taskussa.)

Moro!

Esa. Eiks mahr oll ehtoo nyh — — —

Franssi. Taitaa oll — sama se mull o — — Onk äjjä koton — häh?

Esa. Eiks mahr. —

Franssi (hiljaa.) Kummosell hatull hä ny o tänäp aamusti — pualpäivästi — ehtoosti, taikk mikä se ny o.

Esa. Eiks mahr oll ilone — luulem mää. —

Franssi. Tahroks ryypy?

Esa. Eh. —

Franssi (ottaa pullon taskustaan, kurkistaa sitä.) Se perkele o valla tyhjä (heittää pullon aidan yli.)

Esa. Älä heit pottuus rikki. —

Franssi. Mää luule, ett siin oli läpi pohjass (hiljaa) tiäräks, jos äjjäll o jottai karvast koton?

Esa. O häll!

Franssi. Mist hä o saanu stää — — häh?

Esa. Oll eilä kaupunkiss. —

Franssi. Onk stää paljo?

Esa. Viis kannuu. —

Franssi (hypähtää.) Viis kannuu — kattos pirruu. —

Esa. Kryykkypaaliks se o tuatu tiärämmä. —

Franssi. Tilta kanss-ko hä meinaa?

Esa (huokaa.) Tilta kanss. —

Franssi. Mutt mee täytyy se estää —

Esa. Est sää vaa — mitä se mull kuuluu. —

Franssi (alentuvasti.) Ei, mutt tiäräks Esa, mee pittää oll pratsii ja puhaltaa yhtee hiilee — sanoiks sää viis kannuu?

Esa. Miks nii sitt?

Franssi. No sitt mennee mult perintö helvettii — — ja kyll mää se tiärä, mihe päi sää sihtaat. — —

Esa. Rautatietyähöö, ninko kaikki muukki — —

Franssi. Taikk tonn luhtii. — Kaks friskii poikaa me, yht vanhaa äjjäraatoo vastaa — — annetaas häll selkää — — — sanoiks sää viis kannuu?

Esa. Mitäs se auttas — se o kaikki loppu mee välisämme Tilta kanss (huokaa) kaikki loppu. —

Franssi. Ann oll sitt vaa — kai hä pia kualee ja sitt mää ole poikaa leske kanss — viis kannuu. —

Esa. Häh!

Franssi. Mull o kyll konstit vaiväe kanss. —

Esa. Koitas vaa vahrat hänt — sanon mää. —

Franssi. Tahroks tapell —?

Esa. Nii — koitas vaa vahrat hänt, sanon mää kert viäl — ni mää näytä sull pia, mihe mää su nokkas käännä. —

Franssi. No — no — no — ollaa ny pruurii ja yht pratsii. — Mää ole rikas ja sää olet köyhä — mutt se o sama se — sää otat Tilta ja mää ota rahat ja mää ole isäntä ja sää olet trenki ja sitt me juaraa yhress. — Kuuleks — luuleks ett äjjä antas mull ryypy, jos mää menisi sisäll.

Esa. Ompa häll koko kekkuli. —

Franssi. Perhana — jos em mää olis jo nii paljo piäness. —

Tilta (tulee pirtistä.) Oleks sää taas juavuksiss — sää meinaat kai taas tapella hyppypaikass, ninko sää pruukaat — kyll se o kanss stää, ko se o, ett oll semmone korree poika, ko sää olet — ja pittää olemaa tommone juappolallu.

Franssi. Sanoks sää "korree poika"! Hei Tilta! Ko mää tule tähhää isännäks, ni sää tulet mull piikaks — sill — sill nääks mää meinaa nair jonku isokylä rikkaa talotyttäre, enk huali mistää köyhäst torppari hamehännäst. — —.

Tilta. Ei ol väärttikää. —

Franssi. Ninko em mää sitt sinnuu sais, kosk mää vaa tahro. —

Tilta. Älä nual, ennenko tipahtaa! Men sää enstiks tonn navetovinttii nukkumaa ittes selväks ja tull sitt frijjaamaa minnuu, ni mää näytä sull, mihe harakat pessiis tekkee. — Mää luule ett vanha Sakki su pessee, ko hä su ny näkkee. —

Franssi. Kuuleks Esa — älä sää ruppee tua kanss kauppoihii, siit tullee piru paha ämmä. —

Tilta. Niin tulleeki — siit saat oll vissii —

(Menee tarhaveräjästä.)

Franssi. Kuuleks Esa — luuleks sää, ett mää saisi ryypy tuall sisäll — jos mää korreesti ja kiltisti pyytäsi?

Esa. Su soppii koittaa. —

Franssi. Ja mää koita oll olevanas, ninko mää olisi selkee. — —

Esa. Sitt se o parast, ett sää vaa luuraat ove ravost ja kysyt, ett pääset pakkoo aikanas.

Franssi. Jos mää olsi tiätäny, ett häll nii paljo viinaa o koton — ni olsi äskö ottanu piänemmä ryypy — — Mutt tämä poika ei pelkää — konnei hä vaa haistas mu henkeeni — —

(Menee rohkeasti vanhoille portaille päin.)

Sakki (tulee juhlapuvussa korkea hattu päässä.) Ah! Franssi! mitä sää täällä hyppäät — — mutt oli se sentää hyvä se, ett sää tulikki, sill mää meinaa su lähettää. — —

Franssi (peräytyy taaksepäin käsi suun edessä, jottei joutuisi liiaksi lähelle ukkoa — kompastuu viimein ja kaatuu maassa olevaa haravaa vasten, jonka piikit ovat ylöspäin käännetyt.) Ai perhana! (pitelee pahasti irvistäen takapuoltaan.)

Sakki (nauraa.) Hah-hah-hah-haa — pretkaileks sää taas ympärs juavuksiss. — —

Franssi. Ai-ai-ai mist mää se tiäsi, ett tua saamari kamssu tuass oli. —

Sakki. Kirottu juapporenttu.

Franssi (tekeytyy säälittäväksi ja on ontuvinaan.) Ai-ai — ko se tekkee kippeet — ai-ai — antakaa mull ryyppy, eno — antakaa ny yks piäni — ai-ai — mää luule, ett meni housuihii läpi — tonn takapuall — ai-ai.

Sakki. Selkääs saat, muttes mittää muut. —

Franssi (mairittelevasti.) No, no, ko eno ny mennee naimaa, ni mennää ny kattomaa stää viire kannu kekkulii. — —

Sakki. Häh — mist se ny jo olet keriinny haistamaa — — hah-hah-haa — — mitäs sauosit, jos mää se ota framill jo tänäp ehtoosti?

Esa (ynseästi.) Jassoo!

Sakki. Häh! — mitä jassoot sää siäll hojet — lait ittes koht mettää ja tua siält pari kantamust mejjui (nuoria koivuja.)

Esa- Mitä niill tehrää?

Sakki. Häh! Kysyks sää mitä niill tehrää — ko mää käske, ni sää menet ja koht. —

Esa. Mihe ne tullee, jos mää saa luva kyssyy. —

Sakki. Se ei kuulu sull. — —

Esa. Ei sunkaa meill tiärämmä tänä vuonn kaht kerttaa mittomaaria ol. — —

Franssi. Onk se ny sitt oikee tott, ett eno meinaa menn naimaa?

Sakki. Hi-hi-hi kuuluuk se sull kanss? — vai nii — orotappas — menn sää ny kyllää ja käsk tänn nuaret hyppäämää ja saamaa yhre kaffepunssi — ja pelmanni kanss — ja — ja — nii — lautamiähe su kanss tarttee käskee, mull o, nääks, häne kanssas jottai juttelemist. — —

Franssi (mahtavasti.) Mutt mää pane vastaa tee naimistanne.

Sakki. Sää — hah-hah-haa. — — Eks jo olekkaa menny Esa?

Esa. Mää tahro estiks tiätää, mihe niit mejjui tarvitaa. —

Sakki. Sää panet ne tonn uure pirti ympärille sanom mää, ja ko mää ole sanonu, ni sää menet — ja koht. — —

Esa. No olkoo sitt uutt pirttii vaste, joka ny o valmis, mutt jos te vaa laitatte tääll jottai muit hullutuksii, niin lährem mää täält koht tiäheeni.

Sakki. Pir vaaris vaa Esa, hah-hah-haa.

(Esa ottaa kirveen ja lähtee.)

Franssi. Eno nauraa, mutt mää ole vihane — ja pirä Esa kanss yht puolt. —

Sakki. Senki penikat — pääseks sää siit pia kyllää käskemää. —

Franssi. No — mene kyll, ko mää vaa estiks saa yhre ryypy.

Sakki. Ei. —

Franssi. Lainakkaa mull yks markka sitt. — —

Sakki. Tiäh huuti!

Franssi. Viiskymment pennii eres — kyll mää se takasi maksa. —

Sakki. Olenko mää enne sull mittää pruukannu lainat — mitä?

Franssi. Ette koskaa. — —

Sakki. No — su pitäs se sitt tiätämää, men ny vaa toimees. —

Franssi. Mutt jos eno mennee naimaa, ni mää jää ilma — ja sitt jouru hunninkoll, valla rentuks.

Sakki. Siihee sää jo olet tottunu. —

Franssi. Ja mää ko ole meinannu nair jonku rikkaa talotyttäre ja ostaa tämä torpa taloks. —

Sakki. Juanu suuhuus, meinasit kai sannoo — roisto — marsi matkaas kyllää koht. —

Franssi. Jos mää estiks saa ryypy, ni mää mene sitt.

Sakki. Eks kuul jo, mitä mää ole sanonu?

Franssi. Saanko sitt, ko tule takasi?

Sakki. Saat, jos et ole enempää juavuksiss tullessass, ko se, ko menit. —

Franssi. Mää sano siäll kyläss sitt, ett mää tuli käskemää tee ja Tilta pualest. —

Sakki. Nii mu ja Tilta pualest hi-hi-hi nii san vaa sillai. —

Franssi. Mutt — mutt — kyll se o sentää vähä häppeet. —

Sakki. Orot sää siks, ko mää kuale, ni voit nair leske hi-hi-hi.

Franssi (innostuneena.) Nii ja Esa me ajamme pois torpast — ja mää ruppee teill trenkiks, eno.

Sakki. Kas nii, ny sää lähret, trenki retkall. —

Franssi (mennessään.) Mutt piäni ryyppy.

Sakki. Ei yhtää, korjaa ny luus ja pia. —

Franssi. Mutt tua korkee hatu tee pittää mull kumminki lainamaa, ett mää näytä mukkeemmalt.

Sakki. No saat.

Franssi (panee hatun päähänsä.) Mutt se o sentää häppeet, ett täytyy selkeen menn käskemää viarait pittoihii — mu täytyy kumminki pann tua tyhjä potu plakkariini, ni se näyttää pulskeemmalt — (ottaa maasta pullon ja pistää sen taskuunsa, jotta kurkku näkyy ja menee.)

Sakki. Hah-hah-hah-hah — (kävelee ja nauraa itsekseen.)

Tilta (tulee ja on pahalla päällä.)

Sakki. Kuuleks Tilta — mu flikkani — tull ny tänn istumaa mu viäreeni. —

Tilta. Äh!

Sakki. Tull ny vaa — mää juttele su kanssas muutama sana. —

Tilta. Oletteko isäntä viinakekkulissa käyny — vai kui?

Sakki. Ei mutt mää meinaa se ottaa framill tänäp ehtoosti. —

Tilta. Minkä tähre sitt? (ivallisesti) kas vaa, kui hianoss vaatteeski te olette tänäp ehtoosti. — —

Sakki. Nii — mää läheti Franssi kyllää käskemää tänn nuart väkkee kaffepunssill ja vähä hyppäämää ehtoosti — ja Esa panim mää tuamaa mejjui. —

Tilta. Soo — mitä vaste se ny sitt o olevanas?

Sakki. Kuuleks Tilta — mu flikkani. —

Tilta. Sem mää sano teill isäntä, ett ko ihmine tullee vanhaks, ni hä tullee uure kerra lapseks. —

Sakki. Vanhaks sanoit sää — stää em mää yhtää häppee — mää ole tehny taksvärkkini ninko miäs, ettei mu tartte joutun pitäjä niskoill, sill mull o tavaraa ni paljo, ko mää itte tartte ja viäl vähä lissää, jos nii vaaritaa.

Tilta. Se o kyll hyvä Fransill, ett häll piisaa muutamaks ajaks.

Sakki (kiivaasti.) Ftansill (hillitseikse) nii — nii ihmise pittää asettammaa talos nii kavva, ko hä ellää — seisoo sanas. — Tull tänn flikkani ja älä näyt nii vihaselt, sill tänäp ehtoosti mää meinaa vähä hypätki su kanssas — hi-hi-hi. — Mull o nääks ollu paljo vaiväkkee palveluksess. — —

Tilta. Nii — teit o ain valitettu pahaks.

Sakki. Siin taitaa kyll oll perrää. — Mutt ne ei oll ollu mull palveluksess, ko vuare — mutt sä olet jo ollu kolmatt. —

Tilta. Ninko mää tykkäsi, ett se oli oikee synti ja häppee, ett tääll kattoo kaikki nii pahasti ulloos, ko mää estiks tuli tänn — ja nykko mää ole saanu tääll kaikki vähä reiraa, ni mää tykkää, ett se o vaikeet, ett jättää stää toiste huolimattomai vaiväe kässii. Mutt kyll mää mene tiäheeni, jos te vaa ruppeette jottai hullutuksii tääll toimee panemaa. —

Sakki. Mää ole kyll nähny, ett sää olet stää mu sorttiini — se tähre mää sust pirä — ja ole jo pitki vuatt sinnuu ajatellu — ja rakentanu nääks tua uure pirti. — (Tilta pyrkii lähtemään.) Istu ny vaa alallas — kyll me hyvi yhtee sovimme. — Nääks mää tule jo vankaks ja tartte jonku, ko minnuu söötää, enk mää sunkaa tahro, ett mu tavarani, ko mää valla tyhjäst ole kraapinu kokkoo, sillai juaraa yllöös — se tähre sovitaa me vaa yhtee — ko nääks em mää tahro heittää tyätäni sikkai ettee — istu ny alallas laps. — Nääks mull o 4,000 markkaa pankiss kaupungiss ja torppa ja kaikki o mu omain viäl neljäkymment vuatt ja piänist lapsist mää ain ole pitäny, vaikkei mull ol yhtää ollu — nii ett. —

Tilta, (koettaa nykäistä kättänsä irti ja nauraa sydämmellisesti.) Ei — lakakkaa siin ny hullui puhumast — mu täytyy oikee nauraa teit — mutt em mää koskaa olis luullu, ett isännäll nii paljo rahhaa o kaupunkiss.

Esa (tulee koivuja tuoden, katselee heitä hetken ja heittää vihoissaan taakkansa maahan.) Jassoo se o ny sitt sillai! — — Häppee, — häppee ny Tilta — raha perrää sää ain kovasti olet ollu — mutt se o sentää surkeet, ett nähr sinnuu noi kurjan, ko mää ole sinust ain sentää paljo pitäny. — Hävet sää saat minu ja koko kylä eress, ko sää unhotat nuaruutes ja kaikki ja menettelet ittes kanss, ninko järjetön luontokappale.

Tilta (nykäsee irti kätensä.) Suus kii!

Esa. Nii — kyll mää ny täst lähi jo vai ole, vaikk se viiltää ninko puukoll mu sisälläni — mutt sem mää ny tiärä, ettei mittää surkeempaa mull ikän voi tapahtuu.

Sakki. Hah-hah-haa pan ny vaa mejjut pystöö ja älä siin kiris, ninko rasvaamato rattaa-akseli.

Esa. Pann itte mejjus pystöö vanha frijjari — kosk teiss o viäl miäst, ett juast flikkai hännäss, ni voitte kyll viäl itte saar hääkoristeetki pystöö. — — Mää en ennää ol su trenkiss. —

Sakki. Hi-hi-hi men sitt vaa nii pitkäll ko pippuri kassoo, mutt palkkas mää pirätä. —

Esa. Pirät vaa — imimato — luuletteko ett mää meinaa tänn jäär kahrekymmene marka tähre kattomaa tee surkeuttanne (menee kiivaasti luhtiin.)

Sakki. Hi-hi-hi — men tiähees sitt (menee nauraen vanhaan pirttiin.)

Tilta. Ne o valla hassui molemmat — mitä täst ny mahtaa oikee tuli perästäki (menee luhdin ovelle.) Esa, kuules.

Esa (luhdissa.) Men sää sinn, sisäll vaa — henttus kanss. —

Tilta. Mää mene mihe mää itte tahro ilmaa et minnuu tarttee käskee sinn, taikk tänn. — Et sää men pois Esa. —

Esa. Luuleks ett mää meinaisi sitt jäär tänn ämmäi rakastajaks — älä stää koskaa luul — pir sää nyt vaa, mitä olet saanu. —

Tilta (vihaisena.) Ei mutt ny näist hullutuksist pittää tulemaa loppu — sen mää sano (menee vihaisena Sakin perästä pirttiin.)

Esa (kurkistaa ulos.) Nii siin hä puikatti sisäll häne peräsäs — ei voinu kavvaa ol hentustas erinäs. (Antaa kirstunsa maantielle ja istuu siihen miettimään.) Mutt ett se sentää piti noi käymää — se oli häppeet se — (Hetki äänettömyyttä. Harmonikan ääni kuuluu.) Vai ni! — siäll tullee häätroikka — joss mä istusi täss tryki aikaa kattomas tota kurjuutt. —

Franssi (tulee kansan kanssa hyvin innoissaan.) Hei juu! pojat ja flikat — ny stää juaraa. — (Esalle) Mitä sää siäll istut ja vihottelet?

1:nen tyttö. Mikä sinnuu vaivaa Esa?

2:nen tyttö. Oleks sää Tiltan mistannu ny.

3:mas tyttö. Ompa niit toisii. — —

2:nen renki. Kyll niit o flikkoi liikenemmääki, ko hä vaa tahtoo ottaa. — Mutt mihe sää ny meinaat arkkus kanss?

Esa. Ole pois ajettu. —

Franssi. Ot sää ryyppy, ninko mää, ni kaikki surut mennee tiähees, älä viltti ol vihane.

1:nen renki. Ei mutt onks se ny oikee tott, ett he meinaa menn yhtee?

1:nen tyttö. Mahtaa se flikka oll oikee hassu. —

2:nen tyttö. Mää tykkää, ett ne molemmat o yht hullui. —

3:mas renki (nauraa.) Ei mutt kattokaas mejjuiki — mennääs pojat panemaa ne pystöö. —

1:nen renki. Nuarell parill (asettavat nauraen ja pilkaten koivut portaiden ympärille.)

Tilta (tulee pirtistä, tiuskaisten.) Mitä tääll teette, koko piha täynn. —

2:nen renki (ivallisesti.) Tulimme onnee toivottammaa nuarell morseimell. —

1:nen tyttö. Älä ny ol nii maffee, Tilta, vaikk saat ittelles rikkaa äjjää. —

2:nen tyttö (pilkaten.) Sitt pittää kai mee toivottammaa lykkyy tyä — arvelen mää. —

3:mas tyttö. Lykkyy tyä ny sitt, Tilta.

1:nen tyttö. Ett sää ny mahr vaa oll hassu, Tilta. —

Tilta (kiukkuisena.) Kaikki te olette tänäp ehtoosti viiripäisii ja oikee riivatuit — korjakkaa luunne täält koht! —

1:nen renki. Ei mar — me olemme tänn oikee käsketty ja pelmanni ja kaikki. —

Franssi. Hei pojat! hurrataas morsei. —

2:nen renki. Jaa, Tilta hurrataa.

(He ottavat häntä kiinni ja heittävät ilmaan.)

Tilta (itkee ja tekee vastusta.) Antakaa mu oll — se o vale — ettekö te kuul! — Ja lautamiäski, vanha äjjä, kehtaa oll yhress troikass tekemäss ilkeyttäs köyhäll piikaparraall.

Sakki (tulee pirtistä.) Hi-hi-hih!

Tilta (Sakille.) Mää kraapi silmät teilt pois päästänne. — — —

Sakki. Hi-hi-hi — oleks vihane!

Lautamiesi. No Sakki, — mitä kaikkin pitkin päivin sää ny meinaat vanhall ijälläs? — —

Sakki. Hi-hi. Nii — nii mutt tull sisäll Antti ottamaa estiks ryypy — mää tahro jutell su kanssas pari sanaa (tarttuu lautamiehen käsivarteen ja vie hänet sisälle.)

Tilta (huomaten Esan.) On seki sentää miäs, tuaki — ko tullee frijjaamaa flikkaa, eik sitt ol järkee, ett oll häne puolestas —

(Menee veräjälle ja hänen liikkeistään nähdään, että hän

toreilee Esalle, joka vaan istuu pudistellen päätänsä.)

1:nen renki. Nyt sult meni torppa, Franssi. —

Franssi. Jos niill vaa o jottai piru kurei tuall sisäll, ni tahro mää oll fölis — — (pyrkii menemään sisään.)

2:nen renki. Älkää antako menn. —

Franssi. Päästäkää!

Toiset. Antakaa hänen menn. —

Sakki (tulee ulos lautamiehen kanssa. Sakki kantaa viinakekkulia.) Kas nii Tilta, pann ny kaffeepannu valkeell, sill ny me otamme ryypy ja sitt piäne plörö — yli koko laaki — ja sitt ruvetaa hyppäämää — sill tänäp ehtoosti piretää oikee lystii — hi-hi-hi. —

Lautamiesi (kantaa pöytää ja hänellä on taskut täynnä pikaria ja kahvikuppeja.) Hi-hi-hi-hi.

Sakki. Tull tänn sää Kalle, ko ossaat kirjottaa — tiärämmä — (ottaa povestaan erään paperin, jonka laskee pöydälle,) Tuass o sull pläkkii ja pännä ja pan siähee nimes. —

Kalle. Mitä vastee se sitt tarvitaa?

Sakki. Ei se kuulu snll — su soppii ny vaa kyll vettää siähee nimes, ko lautamiäs o kirjottanu estiks.

Kalle. No sama se, olkoo menneeks — tohkooko se nimi panna?

Sakki. Ni siähee juur. —

Kalle (istuu ja asettautuu suuresti puuhaten kirjoittamaan.)

Tilta. Älä vaa kirjot ittees pussii, miäs, sill mää meinna sannoo paikall — ei. — —

Franssi. Ja mää pane vastaa. —

Kalle (kirjoittaa.) Kalle — Jussi — Vihtori — Erki — poika Vähä-Pohjola — Trenki. — Nii, siin se ny o.

Sakki. Jahah — Lues ny sitt se Antti!

Lautamies. Ko mu sisareni poika Franssi Pekka Ruusune, joka o mu ainoo periliseni, o ruvennu nii kovasti hultteimeks, ett hä vaa jua ja rentustellee, nii ett se o oikee synti ja häppee — ja ko mää ny ole tullu vanhaks ja täytyy toimittamaa mu taloni, — ninko sanas seisoo, ni jätäm mää Pyhämiähist torpa pois Tilta Karoliina Aaprahami tyttärell täyrellist syytninkii vastaa, joho kuuluu ruaka ja ylöspito kualemapäivää saakk ja kunnialline hautaus — Uuss pirtti asuttavaks, — kaks parrii ruajui — yks pannu kaffeet ehtoo puall, ett saa sevottaa joukkoo — hevone, lammasnahkaset fällyt, reki ja ryijy takapuall, kirkkoo joulun ja viis parrii sukkii parsimise kanss. Jaakopäivän se (20) kakskymmenes päivänä heinäkuut (1891) kahreksansattaa yhreksäkymment ja yks.

Jaakko Iisakki Jaakonpoika Etelämäki.

Todistavat:

Antti Juho Länsimäki. Kalle Jussi Vihtori Erki

Lautamiäs. poika Vähä-Pohjola.

Trenki.

(Hetki äänettömyyttä.)

Tilta. Mitä mää sill ny sitt tee, ei antakaa tänn se paperi — lautamiäs. —

Sakki (ottaa lautamieheltä paperin.) Hihi — ei orotappas siä — hee kuuluu viäl yks asia, nääks, sill su pittää ottamaa ittelles semmottee miähe, ett sää se tairat tyyrät — ja semmottee, ett mää hyväksyy. —

Tilta. Vai nii. — —

Franssi (tulee esiin ja koettaa tehdä kumarruksen.) Se ole vissii mää, se, kosk siin paperiss seisoo minustkin kirjotettuu. —

Tilta (tarttuu hänen käsivarteensa ja survasee hänet syrjään.) Men tiähees siit (menee Esan luo.) Kyll mää se tiärä, ett sää siin seisosit ja vahtaisit koko päivä ja päästäsit onne pois pivostas — (tarttuu hänen käsivarteensa ja raastaa hänet veräjästä pihaan, sekä survasee häntä niskasta Sakkiin päin.) Tuass se o — —

Sakki. Hi-hi-hi — —

Lautamiesi. Hi-hi-hi ja ny me otamme ryypy, senki vanha kettu.

Sakki. Kaar klassei Tilta ja tarjoo sää Esa — nii, ett kaikki saa. —

(Kaikki tunkeuvat pöydän ympäri, paitse Franssi.)

Franssi (hetken mietittyään.) Niinno — sama se — annaks mull ryypy Tilta — (katsoo pikaria.) Kyll se o hyvvää — mutt kyll se o mull tyyristkii. — Maljas ny Esa — ja lykkyy tyä — (ryyppää hiukan.) Mutt paha ämmä sait, sem mää sano — (juo pohjaan.) Hei juu pojat ja flikat — ny piretää lystii — (pyyhkii kätensä päällyställä silmiään.) Ei — lystii pittää ny pirettämmää, — ei ny aut itku, eik suuttumus — sill se viä päi mäntyy — ja pittää Tilta ja Esa tulemaa tänn ja sirottamaa yhtee — ottakaas kii pojat!

(Hän vie Tiltan ja Esan keskelle pihaa, sitoo heidät käsistä yhteen kaulahuivilla ja asettaa reippaasti tanssiasentoon poikia ja tyttöjä parittain näiden ympärille; laulavat.)

Säveleeksi soveltuu: "Vielä noita honkia humisee Suomen salomailla" ja "Minun kultani kaunis on, sen suu kun auran kukka" tai joku muu kansanlaulu.

Laulu.

Nuorra ollen riemuitaan

Päivä ijän muuttaa

Vanhenneina muistellaan

Entist ihanuutta.

Ken ei laula nuorena

Eikä tanssi, soita

Sill ei ole vanhana

Sulomuisteloita.

Nyt kun aik on verraton

Pidot parahillaan

Laulu siis ja tanssi on

Ilo tämän illan.

Tiltalle ja Esalle

Nyt onnee toivotamme

Kohta heidän häissänsä

Me tanssiella saamme.

*** END OF THE PROJECT GUTENBERG EBOOK UUDEN PIRTIN HYPPIJÄISET: YKSINÄYTÖKSINEN KANSANNÄYTELMÄ ***

Updated editions will replace the previous one—the old editions will be renamed.

Creating the works from print editions not protected by U.S. copyright law means that no one owns a United States copyright in these works, so the Foundation (and you!) can copy and distribute it in the United States without permission and without paying copyright royalties. Special rules, set forth in the General Terms of Use part of this license, apply to copying and distributing Project Gutenberg™ electronic works to protect the PROJECT GUTENBERG™ concept and trademark. Project Gutenberg is a registered trademark, and may not be used if you charge for an eBook, except by following the terms of the trademark license, including paying royalties for use of the Project Gutenberg trademark. If you do not charge anything for copies of this eBook, complying with the trademark license is very easy. You may use this eBook for nearly any purpose such as creation of derivative works, reports, performances and research. Project Gutenberg eBooks may be modified and printed and given away—you may do practically ANYTHING in the United States with eBooks not protected by U.S. copyright law. Redistribution is subject to the trademark license, especially commercial redistribution.

START: FULL LICENSE

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE

PLEASE READ THIS BEFORE YOU DISTRIBUTE OR USE THIS WORK

To protect the Project Gutenberg™ mission of promoting the free distribution of electronic works, by using or distributing this work (or any other work associated in any way with the phrase “Project Gutenberg”), you agree to comply with all the terms of the Full Project Gutenberg License available with this file or online at www.gutenberg.org/license.

Section 1. General Terms of Use and Redistributing Project Gutenberg electronic works

1.A. By reading or using any part of this Project Gutenberg electronic work, you indicate that you have read, understand, agree to and accept all the terms of this license and intellectual property (trademark/copyright) agreement. If you do not agree to abide by all the terms of this agreement, you must cease using and return or destroy all copies of Project Gutenberg electronic works in your possession. If you paid a fee for obtaining a copy of or access to a Project Gutenberg electronic work and you do not agree to be bound by the terms of this agreement, you may obtain a refund from the person or entity to whom you paid the fee as set forth in paragraph 1.E.8.

1.B. “Project Gutenberg” is a registered trademark. It may only be used on or associated in any way with an electronic work by people who agree to be bound by the terms of this agreement. There are a few things that you can do with most Project Gutenberg electronic works even without complying with the full terms of this agreement. See paragraph 1.C below. There are a lot of things you can do with Project Gutenberg electronic works if you follow the terms of this agreement and help preserve free future access to Project Gutenberg electronic works. See paragraph 1.E below.

1.C. The Project Gutenberg Literary Archive Foundation (“the Foundation” or PGLAF), owns a compilation copyright in the collection of Project Gutenberg electronic works. Nearly all the individual works in the collection are in the public domain in the United States. If an individual work is unprotected by copyright law in the United States and you are located in the United States, we do not claim a right to prevent you from copying, distributing, performing, displaying or creating derivative works based on the work as long as all references to Project Gutenberg are removed. Of course, we hope that you will support the Project Gutenberg mission of promoting free access to electronic works by freely sharing Project Gutenberg works in compliance with the terms of this agreement for keeping the Project Gutenberg name associated with the work. You can easily comply with the terms of this agreement by keeping this work in the same format with its attached full Project Gutenberg License when you share it without charge with others.

1.D. The copyright laws of the place where you are located also govern what you can do with this work. Copyright laws in most countries are in a constant state of change. If you are outside the United States, check the laws of your country in addition to the terms of this agreement before downloading, copying, displaying, performing, distributing or creating derivative works based on this work or any other Project Gutenberg work. The Foundation makes no representations concerning the copyright status of any work in any country other than the United States.

1.E. Unless you have removed all references to Project Gutenberg:

1.E.1. The following sentence, with active links to, or other immediate access to, the full Project Gutenberg License must appear prominently whenever any copy of a Project Gutenberg work (any work on which the phrase “Project Gutenberg” appears, or with which the phrase “Project Gutenberg” is associated) is accessed, displayed, performed, viewed, copied or distributed:

This eBook is for the use of anyone anywhere in the United States and most other parts of the world at no cost and with almost no restrictions whatsoever. You may copy it, give it away or re-use it under the terms of the Project Gutenberg™ License included with this eBook or online at www.gutenberg.org. If you are not located in the United States, you will have to check the laws of the country where you are located before using this eBook.

1.E.2. If an individual Project Gutenberg electronic work is derived from texts not protected by U.S. copyright law (does not contain a notice indicating that it is posted with permission of the copyright holder), the work can be copied and distributed to anyone in the United States without paying any fees or charges. If you are redistributing or providing access to a work with the phrase “Project Gutenberg” associated with or appearing on the work, you must comply either with the requirements of paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 or obtain permission for the use of the work and the Project Gutenberg trademark as set forth in paragraphs 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.3. If an individual Project Gutenberg electronic work is posted with the permission of the copyright holder, your use and distribution must comply with both paragraphs 1.E.1 through 1.E.7 and any additional terms imposed by the copyright holder. Additional terms will be linked to the Project Gutenberg License for all works posted with the permission of the copyright holder found at the beginning of this work.

1.E.4. Do not unlink or detach or remove the full Project Gutenberg License terms from this work, or any files containing a part of this work or any other work associated with Project Gutenberg.

1.E.5. Do not copy, display, perform, distribute or redistribute this electronic work, or any part of this electronic work, without prominently displaying the sentence set forth in paragraph 1.E.1 with active links or immediate access to the full terms of the Project Gutenberg License.

1.E.6. You may convert to and distribute this work in any binary, compressed, marked up, nonproprietary or proprietary form, including any word processing or hypertext form. However, if you provide access to or distribute copies of a Project Gutenberg work in a format other than “Plain Vanilla ASCII” or other format used in the official version posted on the official Project Gutenberg website (www.gutenberg.org), you must, at no additional cost, fee or expense to the user, provide a copy, a means of exporting a copy, or a means of obtaining a copy upon request, of the work in its original “Plain Vanilla ASCII” or other form. Any alternate format must include the full Project Gutenberg License as specified in paragraph 1.E.1.

1.E.7. Do not charge a fee for access to, viewing, displaying, performing, copying or distributing any Project Gutenberg works unless you comply with paragraph 1.E.8 or 1.E.9.

1.E.8. You may charge a reasonable fee for copies of or providing access to or distributing Project Gutenberg electronic works provided that:

- • You pay a royalty fee of 20% of the gross profits you derive from the use of Project Gutenberg works calculated using the method you already use to calculate your applicable taxes. The fee is owed to the owner of the Project Gutenberg trademark, but he has agreed to donate royalties under this paragraph to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation. Royalty payments must be paid within 60 days following each date on which you prepare (or are legally required to prepare) your periodic tax returns. Royalty payments should be clearly marked as such and sent to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation at the address specified in Section 4, “Information about donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation.”

- • You provide a full refund of any money paid by a user who notifies you in writing (or by e-mail) within 30 days of receipt that s/he does not agree to the terms of the full Project Gutenberg™ License. You must require such a user to return or destroy all copies of the works possessed in a physical medium and discontinue all use of and all access to other copies of Project Gutenberg™ works.

- • You provide, in accordance with paragraph 1.F.3, a full refund of any money paid for a work or a replacement copy, if a defect in the electronic work is discovered and reported to you within 90 days of receipt of the work.

- • You comply with all other terms of this agreement for free distribution of Project Gutenberg™ works.

1.E.9. If you wish to charge a fee or distribute a Project Gutenberg™ electronic work or group of works on different terms than are set forth in this agreement, you must obtain permission in writing from the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the manager of the Project Gutenberg™ trademark. Contact the Foundation as set forth in Section 3 below.

1.F.

1.F.1. Project Gutenberg volunteers and employees expend considerable effort to identify, do copyright research on, transcribe and proofread works not protected by U.S. copyright law in creating the Project Gutenberg™ collection. Despite these efforts, Project Gutenberg™ electronic works, and the medium on which they may be stored, may contain “Defects,” such as, but not limited to, incomplete, inaccurate or corrupt data, transcription errors, a copyright or other intellectual property infringement, a defective or damaged disk or other medium, a computer virus, or computer codes that damage or cannot be read by your equipment.

1.F.2. LIMITED WARRANTY, DISCLAIMER OF DAMAGES - Except for the “Right of Replacement or Refund” described in paragraph 1.F.3, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, the owner of the Project Gutenberg™ trademark, and any other party distributing a Project Gutenberg™ electronic work under this agreement, disclaim all liability to you for damages, costs and expenses, including legal fees. YOU AGREE THAT YOU HAVE NO REMEDIES FOR NEGLIGENCE, STRICT LIABILITY, BREACH OF WARRANTY OR BREACH OF CONTRACT EXCEPT THOSE PROVIDED IN PARAGRAPH 1.F.3. YOU AGREE THAT THE FOUNDATION, THE TRADEMARK OWNER, AND ANY DISTRIBUTOR UNDER THIS AGREEMENT WILL NOT BE LIABLE TO YOU FOR ACTUAL, DIRECT, INDIRECT, CONSEQUENTIAL, PUNITIVE OR INCIDENTAL DAMAGES EVEN IF YOU GIVE NOTICE OF THE POSSIBILITY OF SUCH DAMAGE.

1.F.3. LIMITED RIGHT OF REPLACEMENT OR REFUND - If you discover a defect in this electronic work within 90 days of receiving it, you can receive a refund of the money (if any) you paid for it by sending a written explanation to the person you received the work from. If you received the work on a physical medium, you must return the medium with your written explanation. The person or entity that provided you with the defective work may elect to provide a replacement copy in lieu of a refund. If you received the work electronically, the person or entity providing it to you may choose to give you a second opportunity to receive the work electronically in lieu of a refund. If the second copy is also defective, you may demand a refund in writing without further opportunities to fix the problem.

1.F.4. Except for the limited right of replacement or refund set forth in paragraph 1.F.3, this work is provided to you ‘AS-IS’, WITH NO OTHER WARRANTIES OF ANY KIND, EXPRESS OR IMPLIED, INCLUDING BUT NOT LIMITED TO WARRANTIES OF MERCHANTABILITY OR FITNESS FOR ANY PURPOSE.

1.F.5. Some states do not allow disclaimers of certain implied warranties or the exclusion or limitation of certain types of damages. If any disclaimer or limitation set forth in this agreement violates the law of the state applicable to this agreement, the agreement shall be interpreted to make the maximum disclaimer or limitation permitted by the applicable state law. The invalidity or unenforceability of any provision of this agreement shall not void the remaining provisions.

1.F.6. INDEMNITY - You agree to indemnify and hold the Foundation, the trademark owner, any agent or employee of the Foundation, anyone providing copies of Project Gutenberg™ electronic works in accordance with this agreement, and any volunteers associated with the production, promotion and distribution of Project Gutenberg™ electronic works, harmless from all liability, costs and expenses, including legal fees, that arise directly or indirectly from any of the following which you do or cause to occur: (a) distribution of this or any Project Gutenberg work, (b) alteration, modification, or additions or deletions to any Project Gutenberg work, and (c) any Defect you cause.

Section 2. Information about the Mission of Project Gutenberg

Project Gutenberg is synonymous with the free distribution of electronic works in formats readable by the widest variety of computers including obsolete, old, middle-aged and new computers. It exists because of the efforts of hundreds of volunteers and donations from people in all walks of life.

Volunteers and financial support to provide volunteers with the assistance they need are critical to reaching Project Gutenberg’s goals and ensuring that the Project Gutenberg collection will remain freely available for generations to come. In 2001, the Project Gutenberg Literary Archive Foundation was created to provide a secure and permanent future for Project Gutenberg and future generations. To learn more about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation and how your efforts and donations can help, see Sections 3 and 4 and the Foundation information page at www.gutenberg.org.

Section 3. Information about the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

The Project Gutenberg Literary Archive Foundation is a non-profit 501(c)(3) educational corporation organized under the laws of the state of Mississippi and granted tax exempt status by the Internal Revenue Service. The Foundation’s EIN or federal tax identification number is 64-6221541. Contributions to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation are tax deductible to the full extent permitted by U.S. federal laws and your state’s laws.

The Foundation’s business office is located at 41 Watchung Plaza #516, Montclair NJ 07042, USA, +1 (862) 621-9288. Email contact links and up to date contact information can be found at the Foundation’s website and official page at www.gutenberg.org/contact

Section 4. Information about Donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation

Project Gutenberg™ depends upon and cannot survive without widespread public support and donations to carry out its mission of increasing the number of public domain and licensed works that can be freely distributed in machine-readable form accessible by the widest array of equipment including outdated equipment. Many small donations ($1 to $5,000) are particularly important to maintaining tax exempt status with the IRS.

The Foundation is committed to complying with the laws regulating charities and charitable donations in all 50 states of the United States. Compliance requirements are not uniform and it takes a considerable effort, much paperwork and many fees to meet and keep up with these requirements. We do not solicit donations in locations where we have not received written confirmation of compliance. To SEND DONATIONS or determine the status of compliance for any particular state visit www.gutenberg.org/donate.

While we cannot and do not solicit contributions from states where we have not met the solicitation requirements, we know of no prohibition against accepting unsolicited donations from donors in such states who approach us with offers to donate.

International donations are gratefully accepted, but we cannot make any statements concerning tax treatment of donations received from outside the United States. U.S. laws alone swamp our small staff.

Please check the Project Gutenberg web pages for current donation methods and addresses. Donations are accepted in a number of other ways including checks, online payments and credit card donations. To donate, please visit: www.gutenberg.org/donate.

Section 5. General Information About Project Gutenberg electronic works

Professor Michael S. Hart was the originator of the Project Gutenberg concept of a library of electronic works that could be freely shared with anyone. For forty years, he produced and distributed Project Gutenberg eBooks with only a loose network of volunteer support.

Project Gutenberg eBooks are often created from several printed editions, all of which are confirmed as not protected by copyright in the U.S. unless a copyright notice is included. Thus, we do not necessarily keep eBooks in compliance with any particular paper edition.

Most people start at our website which has the main PG search facility: www.gutenberg.org.

This website includes information about Project Gutenberg, including how to make donations to the Project Gutenberg Literary Archive Foundation, how to help produce our new eBooks, and how to subscribe to our email newsletter to hear about new eBooks.

Table of Contents

HENKILÖT:

THE FULL PROJECT GUTENBERG™ LICENSE